![Rad vajara Dragana Nikolića (foto: Đorđe Đoković)](/images/cache/770x515/crop/images%7Ccms-image-000006613.jpg)
Rad vajara Dragana Nikolića (foto: Đorđe Đoković)
11.07.2022, 09:19
Skulpture ili spomenici, odlično... ako bude
Tako se to dešava na sednicama gradske Skupštine, normalna komunikacija među odbornicima, samo, oni manje iskusni ne znaju skupštinske, a oni drugi iskusno, valjda sa iskustvom ide, ne mare više za civilizacijske manire, dignu se i iznesu donji deo leđa, ili ga samo okrenu da se bolje razumeju sa sagovornikom.
Ali ima toga i na ozbiljnijim mestima, u kući po neko, međ' polemičarima mnogi, tako razgovara odbornik Živković sa prisutnima, valjda je i sa njim neko tako pričao, uči čovek, brzo, praktičan, ili samo zna da sa svojim do juče partnerima u vlasti, može kako hoće, znaju i oni, nego ne zna naš novopečeni član Gradskog veća, Mišković, nisu mu sve rekli iskusni, pa je osnovano začuđen...
No, ovo nije tekst o njihovom čuđenju, već o čuđenju njihovim (ne)znanjem...! Možda samo njihovim odnosom prema svemu, nemarno, nemušto, štetno... Zašto tako!? Valjda duh vremena, možda..., ili se drugačije ne zna, ili samo, ne mari...
Para uši više stvari, sve one nemaju veze sa odnosima ljudi od vlasti, ni sa vlasti, počelo je, tekst o sednici, zamerkom da je jedan odbornik, rekao, svima naravno, a umesto svih referisao jedan, zašto taj član Gradskog veća, jer očito da ne zna sve što je u saopštenju pročitao. Očito je pisao neko ko zna više, ili nekolicina koja zna i bolje, sve vrlo nemarno. Dragocena nova fontana u prostoru koji nije gradski park, od koga, lepa namera, želi Gradsko veće, i verujem mnogi, da naprave gradski park, i ako to ne ide tako. Malo je natraške, kvareći i priču o Miloradu Miškoviću, znamenitom baletskom igraču svetske slave, nekoć u dečaštvu sugrađaninu, i ideju o skulpturi njegovoj, ili spomeniku njemu, ko voli, jer konkurs je bio za skulpturu, spomenici su na groblju, pretežno...
Predlažem da ne bacate pare, u pravu je g. Živković, biće tu 14 miliona, biće tu i više, čuli ili ne čuli, jer Fondacija Milorad Mišković, to se čulo, je maher za veliku lovu, čudne brojke, 4 miliona, 3, 5 ili 4 miliona, okrugle, kako kad cene nikada nisu okrugle, posebno te velike, kako kad će projekat biti, tek, za mesec dana, kako danas znamo troškove za nešto što još ne postoji. PROJEKT, opisi, količine, definicije kvaliteta, sveti su za svakog ko se ovim bavi, i važni svakome ko bi konkurisao za izvođenje radova, pa dozvole, saglasnosti i mišljenja, revizije, što da ne, u toliko pre, jer neće projekt kompozicije spomenika raditi neuk, arhitekt, možda vični Zoran Jovanović, ili Kuzma, naravno, njihovo je to, a ne u nadležnosti dobrovoljaca..., pa konkurs i izbor izvođača, raznih, pa onda cena, pa svi drugi dogovori...
Zato je sve ovo znanjem i mudrošću iskusnog lokalnog znalca u politici, vlasti bolje, g. Živković stavio u 14 i više miliona, pa koliko izađe...
Spomeniku fontana šteti, a fontani spomenik ništa nit znači, niti daje. Fontana je sebi dovoljna.
Potopljen daleko od Doma kulture, od centra, dakako, u tu granitnu potpuno nepotrebnu skulpturi, fontanu, i da joj se, skulpturi, ne može prići, bolje videti, detalj ili potez majstora vajara da ga reši, znalca živca da ga prikaže, gore je bacanje sveg što se priča i jeste Milorad Mišković, i ambasador UNICEFA, od bacanja samih pretpostavljenih para, kolike god da su...
Teme su ovo o kojima pričamo svi, ne samo neko jer ovo ili ono, možda "formalno" kvalifikovan i pozvan da ceni, svi koji imaju šta da kažu, sa bilo kog stanovišta, o ovome, o svemu čemu treba još priče u, i o VarošiVa, iz takve brojne priče ima i mnogo vajde, mnooooogo, da MNOGO, ne sumnjajte, više no u ono nekoliko, preporučenih, ili kako probranih i značajnih, i dragocenih, glava..., i znalaca, svega baš i svačega...